Perhosten on vaikea sopeutua nopeasti muuttuvaan ilmastoon
![Niitty-yökkönen (Cerapteryx graminis) ei ole aikaistanut lentoaikaansa, mutta lajin levinneisyys on siirtynyt pohjoisemmaksi. Levinneisyysalueensa sisällä niitty-yökkösen kanta on pysynyt Suomessa vakaana 2000-luvulla. Kuva: Helmut Diekmann](/data/images/00078/03893282-b7d9-4140-9e8f-bf3d81a22f8e-w_720.jpg)
Ilmastonmuutos aiheuttaa nopeita muutoksia Suomen luonnossa – mutta pysyvätkö lajit muutoksien mukana? Ilmaston muuttuessa sopeutuminen voi näkyä esimerkiksi perhosten lentoajankohdan, lintujen pesintäajan tai kasvien kukinnan aikaistumisena. Sopeutuminen voi näkyä myös lajin levinneisyysalueen siirtymisenä pohjoisemmaksi, kun yksilöt asuttavat uusia pohjoisempia alueita, missä olosuhteet ovat muuttuneet suotuisiksi.
Tutkijat painottavat, että monimuotoisuuden turvaamiseksi ilmastonmuutoksen voimistuessa on ensiarvoisen tärkeää turvata riittävän laajat, kytkeytyneet ja laadultaan hyvät elinympäristöt, koska ne mahdollistavat lajien sopeutumisen ilmastonmuutoksen tuomiin haasteisiin.
Helsingin yliopiston ja Suomen ympäristökeskuksen tutkimuksessa verrattiin yö- ja päiväperhosten lentoajankohdan ja pohjoisen levinneisyysrajan muutosta sekä runsauden muutoksia noin 20 vuoden aikana.
– Yhteensä 45 prosenttia tutkituista lajeista oli joko siirtynyt pohjoisemmaksi tai aikaistanut lentoaan, kertoo tutkijatohtori Maria Hällfors Helsingin yliopistosta.
– Ne pärjäsivät paljon paremmin, kuin ne 40 prosenttia lajeista, jotka eivät olleet reagoineet kummallakaan tavalla. Näiden huonosti reagoivien lajien kannat olivat keskimäärin heikentyneet. Eniten runsastuivat ne 15 prosenttia lajeista, jotka sekä siirtyivät pohjoisemmaksi että aikaistivat lentoaan. Tämä osoittaa, että reagointikyky muuttuvaan ympäristöön on lajille elintärkeää, Hällfors jatkaa.
Vain harva laji on aikaistanut lentoaikaansa
Kiinnostava löytö oli myös se, että vaikka lähes puolet lajeista oli siirtynyt pohjoisemmaksi, niin vain 27 prosenttia lajeista oli aikaistanut lentoaan.
– Tämä tulos eroaa muualla Euroopassa tehdyistä havainnoista, missä lentokauden aikaistuminen on ollut paljon yleisempää perhosilla, huomauttaa erikoistutkija Juha Pöyry Suomen ympäristökeskuksesta.
Suomessa eniten lentoaan ovat aikaistaneet aikuisena talvehtivat lajit, kuten neitoperhonen. Vaikuttaakin siltä, että Suomessa perhoslajit reagoivat herkemmin juuri siirtymällä pohjoisemmaksi kuin aikaistamalla lentoaan. Aiempaa pohjoisempana esiintyviä lajeja ovat nykyään esimerkiksi niitty-yökkönen ja loistokultasiipi.
– Voi olla, että valoisuuden lisääntyminen kevään edetessä on tärkeämpi vihje perhoselle lentokauden aloitukseen kuin lämpö itsessään, Pöyry jatkaa.
Riittävät elinympäristöt ovat avainasemassa
Yksi mahdollinen syy sille, että optimaalista reaktiota, eli aikaisempaa lentoaikaa yhdistettynä siirtymiseen pohjoisemmaksi, tapahtui niin harvalla lajilla voi olla sopivien elinympäristöjen vähäisyys.
– Jotta eliöt pystyvät reagoimaan ilmastonmuutokseen levittäytymällä pohjoisemmaksi, tarvitaan riittävän paljon sopivia, sekä laadukkaita elinympäristöjä, selittää erikoistutkija Mikko Kuussaari Suomen ympäristökeskuksesta.
Monien perhosille tärkeiden elinympäristöjen määrät ovat vähentyneet, minkä takia myös monien perhoslajien kannat ovat heikentyneet. Esimerkiksi monet päiväperhoslajit ovat kärsineet niittyjen vähentymisestä.
– Pienentynyt perhoskanta ei yleensä pysty tarjoamaan riittävää pohjaa perhosten levittäytymiseen uusille alueille tai perinnölliselle vaihtelulle, joka mahdollistaisi lentokauden siirtymisen aikaisempaan ajankohtaan, Kuussaari jatkaa. Monimuotoisuuden turvaamiseksi onkin ensiarvoisen tärkeätä ylläpitää riittävän laajoja, toisiinsa hyvin kytkeytyneitä ja laadultaan hyviä elinympäristöjä.
Pitkäaikaiset seurannat mahdollistavat tutkimusta
Tutkimuksessa hyödynnettiin kahdessa Suomen ympäristökeskuksen koordinoimassa pitkäaikaisseurannassa kerättyjä tietoja perhosten lentoajankohdista. Näistä Valtakunnallinen yöperhosseuranta aloitettiin vuonna 1993 ja Maatalousympäristöjen päiväperhosten seuranta vuonna 1999. Lajien levinneisyysrajan muutosten laskemiseksi käytettiin Suomen Lajitietokeskuksen kautta avoimesti saatavilla olevaa kansalaishavaintoaineistoa.
– Ilman näitä pitkäaikaisia seurantoja ja vapaaehtoisten perhosharrastajien suurta työpanosta havaintojen keräämisessä sekä yhteistyötä eri tutkimusorganisaatioiden välillä, tämänkaltaiset satojen lajien analyysit eivät olisi mahdollisia, kertoo apulaisprofessori Marjo Saastamoinen Helsingin yliopistosta.
Alkuperäinen artikkeli:
Hällfors M.H., Pöyry J., Heliölä J., Kohonen I., Kuussaari M., Leinonen R., Schmucki R., Sihvonen P., and Saastamoinen M. (in press). Combining range and phenology shifts offers a winning strategy for boreal Lepidoptera
Ecology Letters. DOI:10.1111/ele.13774
Avainsanat
Yhteyshenkilöt
Tutkijatohtori Maria Hällfors
Helsingin yliopisto
maria.hallfors@helsinki.fi
puh. 040 721 34 74
Erikoistutkija Juha Pöyry
Suomen ympäristökeskus
juha.poyry@syke.fi
puh. 0295 251 534
Erikoistutkija Mikko Kuussaari
Suomen ympäristökeskus
mikko.kuussaari@syke.fi
puh. 040 525 62 49
Apulaisprofessori Marjo Saastamoinen
Helsingin yliopisto
marjo.saastamoinen@helsinki.fi
puh. 040 513 88 88
Kuvat
![Niitty-yökkönen (Cerapteryx graminis) ei ole aikaistanut lentoaikaansa, mutta lajin levinneisyys on siirtynyt pohjoisemmaksi. Levinneisyysalueensa sisällä niitty-yökkösen kanta on pysynyt Suomessa vakaana 2000-luvulla. Kuva: Helmut Diekmann](/data/images/00078/03893282-b7d9-4140-9e8f-bf3d81a22f8e-w_240.jpg)
![Loistokultasiipi (Lycaena virgaureae) on harvinaistunut eteläisimmässä Suomessa, jossa se on säilynyt runsaana vain parhailla niittyalueilla. Pohjois-Suomessa laji on samaan aikaan levinnyt entistä pohjoisemmaksi. Kuva: Eija Putkuri.](/data/images/00137/80f545a8-ac31-413c-a23f-b5a1c45b958f-w_240.jpg)
Linkit
Tietoja julkaisijasta
![Helsingin yliopisto](/data/images/00435/ffcc79be-41c7-4a5a-98db-27a85f765a65-w_300_h_250.jpg)
PL 3
00014 Helsingin yliopisto
02941 22622 (mediapalvelu) 02941 911 (vaihde) (vaihde)https://www.helsinki.fi/fi/yliopisto
Viestinnän asiantuntija Marjaana Lindy, marjaana.lindy@helsinki.fi, 050 518 6195
Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellinen tiedekunnan laaja-alainen tutkimus ulottuu elämän molekyylitason rakenteiden selvittämisestä suuriin ekosysteemitason kysymyksiin. Tiedekunnan kansainvälisesti korkeatasoinen tutkimus tuottaa ratkaisumalleja mm. ajankohtaisiin ympäristöongelmiin.
Tilaa tiedotteet sähköpostiisi
Haluatko tietää asioista ensimmäisten joukossa? Kun tilaat tiedotteemme, saat ne sähköpostiisi välittömästi julkaisuhetkellä. Tilauksen voit halutessasi perua milloin tahansa.
Lue lisää julkaisijalta Helsingin yliopisto
Metsien hiilinieluja ja -varastoja voidaan kasvattaa alhaisin kustannuksin28.8.2024 11:54:23 EEST | Tiedote
Tuoreessa Helsingin yliopiston ja Aalto yliopiston tutkimuksessa etsittiin edullisimpia tapoja kasvattaa metsien hiilinieluja. Tutkijat arvioivat kuinka suurilla kustannuksilla nielujen lisäys on toteutettavissa viivästyttämällä harvennuksia ja pidentämällä kiertoaikoja.
Urheilevien lasten selän rasitusmurtumien varhainen toteaminen ja hoito parantavat ennustetta ja selän toimintakykyä21.8.2024 12:14:11 EEST | Tiedote
Lasten selän rasitusmurtumien varhainen toteaminen ja liikunnan tauottaminen 4 kuukauden ajaksi mahdollistavat murtumien paranemisen. Valtaosa tutkituista lapsista pystyi palaamaan liikuntaharrastuksensa pariin.
Mustien aukkojen säteily sai selityksen20.8.2024 11:25:36 EEST | Tiedote
Helsingin yliopiston tutkijat onnistuivat siinä, mitä on yritetty jo 70-luvulta lähtien: selittämään mustien aukkojen synnyttämän röntgensäteilyn. Säteily syntyy magneettikenttien kaoottisten liikkeiden ja turbulentin plasmakaasun yhteisvaikutuksesta.
Metsäkato aiheuttaa Afrikan vuoristosademetsissä enemmän lämpenemistä kuin ilmastonmuutos19.8.2024 10:29:11 EEST | Tiedote
Metsäkato on lämmittänyt ilmastoa ja nostanut pilvipeitettä ylemmäs maanpinnasta Afrikan vuoristosademetsissä. Kahdenkymmenen viime vuoden aikana tapahtuneen metsäkadon aiheuttamat muutokset ovat kaksi kertaa voimakkaampia kuin ilmastonmuutoksesta johtuvat vastaavat muutokset.
Imatinibi-lääkitys ei vähentänytkään kuolleisuutta sairaalahoidetuilla koronapotilailla – professori miettii jo seuraavaa pandemiaa16.8.2024 12:51:15 EEST | Tiedote
Tuoreesta Solidarity Finland -tutkimusryhmän tutkimuksesta selviää, että imatinibi-lääkitys ei vähentänyt kuolleisuutta sairaalahoidetuilla COVID-19-potilailla, toisin kuin aiemmin on esitetty. Lisäksi tutkimus osoittaa, että long covid -tyyppiset oireet ovat sairaalahoitoisilla potilailla yleisiä vielä vuoden kuluttua sairastumisesta.
Uutishuoneessa voit lukea tiedotteitamme ja muuta julkaisemaamme materiaalia. Löydät sieltä niin yhteyshenkilöidemme tiedot kuin vapaasti julkaistavissa olevia kuvia ja videoita. Uutishuoneessa voit nähdä myös sosiaalisen median sisältöjä. Kaikki tiedotepalvelussa julkaistu materiaali on vapaasti median käytettävissä.
Tutustu uutishuoneeseemme